Тривунова хумка
Изглед
Назив хумке или групе: | Тривунова хумка |
---|---|
Кодни назив: | BAN025 |
Тип: | Тумул, курган |
Локација (општина): | |
Традиционални назив: | Тривунова глава |
Порекло назива: | Народни назив |
Историјски период: | III-I.век п. н. е.—III.век |
Епоха: | Непознато |
Порекло (култура): | Скити или други кургански народи |
Димензије (приближно): | 40×40 m |
Висина (приближно): | 5 m |
Материјал: | Земља |
Стање: | Добро |
Археолошки истражено: | Не |
Тривунова хумка налази се код Новог Кнежевца у Банату и једна је од најбоље очуваних кургана у Србији. Назив је добила по салашу извесних Тривунових који се некада налазио у близини.
Опис
[уреди | уреди извор]Тривунива хумка представља једну од сачуванијих кургана у Војводини. Кроз минуле векове хумка је одолела зубу времена, јер је природна вегетација спречила утицај ерозије ветром и воденим спирањем, тако да се може сматрати да је тек незнатно изгубила од свог оригиналног облика.
Објекат је приказан на мапама војних премера Аустријског царства из 1860. и 1880. године, иако недостаје на мапи из 1783.[1]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/eb/Kurgan_Trivunova_humka_in_timeline.png/600px-Kurgan_Trivunova_humka_in_timeline.png)
Галерија
[уреди | уреди извор]
|
Види још
[уреди | уреди извор]Извори
[уреди | уреди извор]- ^ Мапе Аустроугарских војних премеравања Архивирано на сајту Wayback Machine (17. децембар 2015), 1763-1887 (Military Mapping Survey of Austria-Hungary) - Приступљено [12. 11. 2016]
Литература
[уреди | уреди извор]- Никола Тасић (1983): Југословенско Подунавље од индоевропске сеобе до продора Скита - Посебна издања Балканолошког института (Српска академија наука и уметности) књ. 17.; Матица српска, Одељење друштвених наука, Нови Сад – Балканолошки институт САНУ, Београд
- Bogdan Brukner, Borislav Jovanović, Nikola Tasić (1974): Praistorija Vojvodine – Monumenta archaeologica Vol. I (knjiga 3 Monografije Instituta); Institut za izučavanje istorije Vojvodine - Savez Arheoloških Društava Jugoslavije. Novi Sad (English summary/text at pages 425-484)